362 matches
-
cafenelelor. Pentru ca majoritatea să oscileze Între cei doi poli: Jules Renard, Tristan Bernard, Henri de Régnier, Léon Blum. Cu totul aparte răsare În această atât de pulverizată lume Paul Bourget, autor minor, de serie, la prima vedere doar un umil imitator al personajelor lui Balzac. Din punctul de vedere al istoriei dandysmului Însă, el e un diletant superior; cu alte cuvinte, citându-l pe Jules Lemaître, un bărbat care deține „acea dispoziție a spiritului extrem de inteligentă și, În același timp, plină
[Corola-publishinghouse/Imaginative/1926_a_3251]
-
Lui trece la fel de ușor prin zidul impunător al unui palat ca și prin peretele de lut al unei cocioabe. Și peste ce dă privirea Lui înăuntrul palatelor? La acest moment al discursului, tonul tatei nu mai era acela al unui imitator, ci al unui pedagog de școală coranică; glasul îi curgea acum fără nici un artificiu, iar ochii îi erau fixați în zare, ca ochii unui somnambul: — Când privirea Celui-prea-Înalt străbate incintele palatelor, ea vede cum sunt ascultate cântărețele mai mult decât
[Corola-publishinghouse/Imaginative/2041_a_3366]
-
printre cărturari din China până în Extremul Occident. După care a urmat uscăciunea spiritului și a condeiului. Pentru a se apăra împotriva francilor, ideilor și obiceiurilor lor, au făcut din Tradiție o citadelă în care s-au ferecat, Granada nemaidând decât imitatori lipsiți de talent și de cutezanță. Abu-Khamr se plângea de acest lucru, însă Astaghfirullah se împăcase cu situația. Pentru el, căutarea cu orice preț a ideilor noi era un viciu; important era să te conformezi învățămintelor Celui-de-Sus așa cum au fost
[Corola-publishinghouse/Imaginative/2041_a_3366]
-
din istoria artelor, filosofiei sau din sfera altor fenomene culturale, ci dorim doar să examinăm, fără aprofundarea subiectului, și să amintim că aceste manifestări sunt depășite și uzate moral în contextul momentos, iar protagoniștii din zilele noastre sunt doar niște imitatori a ceva ce cândva a fost original și de actualitate, iar ludicul și inocența au fost confundate și înlocuite în postmodernism cu minciuna și infantilitatea, forma extremă a frivolității și neseriozității remodelând într-o formă nouă concepția despre artă și
ARTĂ, DEGENERARE , KITSCH Arta holotropică, o reeducare a ”bunului simţ estetic'' by Edi APOSTU () [Corola-publishinghouse/Imaginative/381_a_550]
-
III-a, Eroica. Împăratul se pregătea să dea ordinul final și ceru liniște cu un gest larg. Toți tăcură. În timp ce se gândea ce pedeapsă să-i aplice lui Elvis, pe care-l ura În mod secret pentru numărul mare de imitatori pe care-i lăsase În urmă, geamurile zbârnâiră ușor. Când deschise gura - găsise o pedeapsă cumplită, dar dreaptă: să-l silească pe Elvis să asculte ultimul album al lui Ștefan Bănică Jr. -, câteva bubuituri Înfundate făcură ca podeaua să se
Câteva sfârşituri de lume by Georgescu Adrian () [Corola-publishinghouse/Imaginative/1315_a_2385]
-
se ascund permanent marile dezastre de ieri și vinovații lor, pentru ce se ascunde jaful de azi? Pentru ce se neagă obligația statelor mici de a se adapta și conforma politicii marilor puteri pentru a putea supraviețui pe post de imitatori? În ce scop se vând pământurile românești intrușilor străini, la fel și industria unor forțe oculte din străinătate? Pentru ce tolerăm, mai ales ungurilor, să fim numiți stat multinațional, cerând oficializarea printr-o constituție nouă? Pentru ce se urmărește, azi
Vesnic osânditi by Petru C. Baciu () [Corola-publishinghouse/Imaginative/816_a_1587]
-
a lui Lumânărică. Veșnic grăbit, mereu în lipsă de timp, numai ajut oarele le ducea pe ascuns... Trecuseră ani de la înmormântarea lui Lumânărică și pe la 1852, spune Calimah, în Iași răsări un alt om venit tot din ținutul Tutovei. Un imitator al lui Lumânărică. Era Titinaș. Numele lui era tot Ion. Când trăia Lumânărică îi fusese de ajutor. Acum, întocmai ca și cel mort la 1843 , Ti tinaș umbla și el îmbrăcat în suman, încins cu o funie, cu capul descoperit
Carte ..., vol. I by Ion N. Oprea () [Corola-publishinghouse/Imaginative/492_a_1296]
-
nașul! Clasicii erau tocați/ deformați/ malformați. Pe Titu Maiorescu îl considerau "nevalabil ideologic". Un fost ilegalist făcea mahala literară comunistă. Parcă-l aud: "Maiorescu junimistul e un trădător al idealurilor pașoptiste, un reacționar aflat în trena esteticii metafizic idealiste, un imitator al lui Schopenhauer. A făcut critică judecătorească. Ce turn de fildeș? Esteticul nu-i autonom. Eroare! Constantin Dobrogeanu-Gherea l-a nimicit (subliniați în caiete, tovarăși studenți) ni-mi-cit în polemica dintre ei, iar Istoria l-a condamnat de-fi-ni-tiv!" Pe Maiorescu? Da
[Corola-publishinghouse/Imaginative/1471_a_2769]
-
de un recital greu și cuta dintre sprîncene se adîncea a neliniște) erau aidoma. S-a prefăcut chiar că pufăie din țigară, cu gestul lui Iordan și jur că am tras pe nări fumul de BT. Invertitul are talent de imitator. I-a imitat și vocea: "După cobalt 60, nu-mi fac iluzii că mă vindec, că am să dau un concert fără egal, că mai compun pentru orchestre de cameră". Sarcastic? Eu cred că era scîrbit cînd i-a văzut
[Corola-publishinghouse/Imaginative/1471_a_2769]
-
perioadă de savantul Ambroise Liébeault (cf. S. Moscovici, 1981/2001, 85). Imitația, căreia i se atribuie o mare influență în cadrul fenomenelor sociale, nu este în realitate decât un simplu efect al contagiunii [...]. Asemeni animalelor, omul este prin natura lui un imitator. Pentru el, imitația este o nevoie, cu condiția ca această imitație să-i fie la îndemână; în această nevoie își are obârșia moda. Fie că e vorba de opinii, de idei, de manifestări literare sau doar de simpla vestimentație, câți
Sociologia modei. Stil vestimentar şi dezirabilitate socială by Alina Duduciuc [Corola-publishinghouse/Science/884_a_2392]
-
muzicale, cu aspirații de actriță de cinema și, mai presus de orice, un superstar al culturii pop. Pentru fanii ei, ea reprezintă suprema emblemă a pop-ului, chiar imaginea modei și a identității, fapt ce a produs legiuni întregi de imitatori care îi preiau orbește opiniile ei despre modă. Pentru detractorii săi, ea se află pe treapta cea mai de jos a spiritului comercial vulgar și a manipulării prin media, culmea consumatorismului banal nestăvilit din cultura media. Madona a devenit un
Cultura media by Douglas Kellner [Corola-publishinghouse/Science/936_a_2444]
-
mulțimilor se deplasează de la masă la conducător. Acțiunea lui e cea care explică proprietățile ei. Imitația care este o formă de sugestie! devine mecanismul fundamental al vieții sociale. Ea are obligația de a explica puterea conducătorilor asupra grupurilor sale de imitatori, uniformitatea lor de gîndire și de conduită, difuzarea sentimentelor și credințelor. E vorba, așadar, de a explica de ce noi ne conformăm unui model comun. Considerînd că, de pe o parte, avem o sugestie inițială directă, de la individ la individ, și pe
Epoca maselor: tratat istoric asupra psihologiei maselor by Serge Moscovici [Corola-publishinghouse/Science/1426_a_2668]
-
unui om asupra celuilalt este un fenomen elementar și nu există decît o diferență de grad dintre acesta și relația dintre sugestionat și individul care sugestionează. Prin pasivitatea, docilitatea sa, pe cît de incorigibile pe atît de inconștiente, mulțimea de imitatori este o specie de somnambuli, în timp ce prin stranietatea, monomania sa, credința lui imperturbabilă în sine și în propria-i idee credință pe care scepticismul din jur nu o diminuează cu nimic, căci ea are cauze sociale inventatorul, inițiatorul din orice
Epoca maselor: tratat istoric asupra psihologiei maselor by Serge Moscovici [Corola-publishinghouse/Science/1426_a_2668]
-
pe departe greutatea istorică a indivizilor în beneficiul popoarelor ci, din contra, o sporesc și o transformă într-o forță cu o tot mai mare putere de iradiere. Ele reprezintă niște imense cutii de rezonanță, o rețea extrem de întinsă de imitatori tot mai bine pregătiți să le urmeze directivele, să le adopte moda, asta cu atît mai mult cu cît tradiția nu opune nici un obstacol. Anticul era ținut la marginile cetății și era protejat de către datini. Modernul e un om liber
Epoca maselor: tratat istoric asupra psihologiei maselor by Serge Moscovici [Corola-publishinghouse/Science/1426_a_2668]
-
drept rezultat faptul că primul eu se va comporta, în anumite împrejurări, în maniera celui de-al doilea, imitîndu-l și primindu-l cumva în sine"400. În același timp, asimilarea ne lărgește paleta senzorială de la zonele tactile, la zonele vizuale. Imitatorul își privește modelul cu atenție, îl spionează, îl analizează. Merge pe urmele lui ca și cum ar încerca să se impregneze cu personalitatea aceluia. Și, așa cum actorul se privește în oglindă, imitatorul se apleacă asupră-și ca și cum ar voi să afle dacă
Epoca maselor: tratat istoric asupra psihologiei maselor by Serge Moscovici [Corola-publishinghouse/Science/1426_a_2668]
-
ne lărgește paleta senzorială de la zonele tactile, la zonele vizuale. Imitatorul își privește modelul cu atenție, îl spionează, îl analizează. Merge pe urmele lui ca și cum ar încerca să se impregneze cu personalitatea aceluia. Și, așa cum actorul se privește în oglindă, imitatorul se apleacă asupră-și ca și cum ar voi să afle dacă a integrat bine toată trăsăturile observate, dacă imitația e reușită, dacă a devenit cu adevărat o sosie. La limită, această privire întoarsă către sine îi aduce desfătarea. Viziunea este sensul
Epoca maselor: tratat istoric asupra psihologiei maselor by Serge Moscovici [Corola-publishinghouse/Science/1426_a_2668]
-
același timp imaginile și conceptele necesare. În psihologia mulțimilor, nu avem de a face cu halucinația, somnambulismul, nici cu cortegiul de visători treziți la realitate și nici cu creierele automate. Ne întîlnim cu realitățile dorinței, cu indivizi îndrăgostiți și cu imitatori adunați în jurul unui șef. Jucînd în raport cu fiecare dintre ei rolul unei conștiințe, acesta provoacă, la fiecare dintre ei, represiunea spre o stare primitivă, copilăria, de exemplu. Principiul conflictului fără sfîrșit dintre Eros și Mimesis este formulat cît se poate de
Epoca maselor: tratat istoric asupra psihologiei maselor by Serge Moscovici [Corola-publishinghouse/Science/1426_a_2668]
-
care puțini oameni au avut acces. Dar înflorirea conducătorilor totemici și morfologia lor contemporană nu au început o dată cu el. În orice caz, el nu a fost o noutate nici pentru mișcarea socialistă, nici pentru Uniunea Sovietică, cunoscînd numeroși urmași și imitatori. Și cu toate cele care s-au spus în ultimii ani, nu cred că șirul lor a luat sfîrșit. Dualitatea dintre cele două clase de conducători poate fi ilustrată și în istoria altor medii 532. Important nu este faptul că
Epoca maselor: tratat istoric asupra psihologiei maselor by Serge Moscovici [Corola-publishinghouse/Science/1426_a_2668]
-
pare a însemna că ele corespund unei regularități întrucît, conform formulei consacrate, aceleași cauze produc aceleași efecte. Cît despre faptul că acestea au servit într-adevăr cauza progresului, ne vine greu să ne pronunțăm. Despre meritele lui Stalin și ale imitatorilor săi, am putea spune, cred, ceea ce a spus un istoric englez despre Napoleon: "El n-a distrus decît un singur lucru: revoluția iacobină (cea bolșevică, în cazul lui Stalin) visul de egalitate, libertate și fraternitate și pe cel al poporului
Epoca maselor: tratat istoric asupra psihologiei maselor by Serge Moscovici [Corola-publishinghouse/Science/1426_a_2668]
-
două reviste recente din Statele Unite, sub titlurile Fiction și Galaxie. Fiction propune câteva texte franceze printre povestirile traduse, dar asigură o parte editorială de aculturare a acestui domeniu nou pentru cititorii francezi. Autorii francezi au fost, la momentul debutului, abili imitatori. Câțiva s-au bucurat de un oarecare succes în continuare, cum ar fi Francis Carsac, B. R. Bruss, Charles Henneberg, Jacques Sternberg sau Gérard Klein. În Germania, în Polonia, în Italia sau Japonia, SF-ul este mai întâi o traducere
by Roger Bozzetto [Corola-publishinghouse/Science/946_a_2454]
-
totuși nu orice scop.) Când este vorba Însă de educație, compromisul este periculos: „Învățăm copiii să se teamă și să se supună; avariția, orgoliul sau timiditatea părinților Îi Învață pe copii economia, aroganța sau supunerea. Îi mai stimulăm să fie imitatori, lucru spre care sunt și așa prea Înclinați; nimeni nu se gândește să-i facă originali, cutezători, independenți” (Vauvenargues). Adesea, În societate, surâsul este o datorie. (Zâmbetul binevoitor sau chiar prietenos este o condiție esențială a instalării Încrederii și, implicit
[Corola-publishinghouse/Science/2105_a_3430]
-
Îndoială că Walter Scott este remarcabil, Însă „nu se distinge decât ca inventator”, iar influența lui asupra urmașilor este dăunătoare. Această opoziție Între „literatura de idei” și „literatura de imaginație” se Întoarce Împotriva lui Nathan care nu este decât un imitator și care nu are talent decât În aparență. Dacă opera lui este merituoasă, ea este totodată și periculoasă, căci ea dă acces mulțimilor la literatură, incitând o grămadă de autori neînsemnați să imite o formă atât de facilă. Plasându-se
[Corola-publishinghouse/Science/2314_a_3639]
-
fi chiar succesul descendent al ei În lume. Între enorm și insignifiant zbîrnîie industria literară. Ea Își trage seva din imitarea celor două tendințe care dau subtitlul cărții, prin privilegierea unor dimensiuni ale lor considerate ușor digerabile. Cel mai bun imitator al lui Michel Houellebecq - dar nu numai atît - este poate Frédéric Beigbeder; el se limitează Însă la a brava din interiorul sistemului, Într-un gest la urma urmei postmodern: Îmi asum că nu pot asuma vreun angajament radical; sunt un
[Corola-publishinghouse/Science/2368_a_3693]
-
aceasta este caracteristică eroului creștin, dar și celui al mitului hindus. Amîndoi participă la viața celorlalți și îi frecventează atît pe bogați, cît și pe sărmani. Sfîntul nu poate fi imitat. Ca să nu fie victima amenințărilor și a seducțiilor, orice imitator trebuie să fugă, iar fuga aceasta este ea înșiși dovada unei false motivații, oricît de secretă și de nemărturisită ar fi ea, a unui sentimentalism acuzator și a unei vanități culpabile. Sfîntul este inimitabil tocmai pentru că el nu imită nici un
Divinitatea: simbolul şi semnificaţia ei by Paul Diel [Corola-publishinghouse/Science/1411_a_2653]
-
unul, cu altul care-l scrie pe altul, ceva de mai mare hazul”. În afară de cele două personaje-autor, Ovidiu Rădulescu și Dumitru G. Stan (primul romancier, celălalt romancier și memorialist), creaturile fictive ale lui L. sunt, în viață, producători, cititori și imitatori maniaci de literatură. De la pupitrul lui de dispecer, prozatorul reușește să controleze ferm rețeaua de circuite complicate prin care parvin informațiile în cartea sa, împiedicând-o să devină ilizibilă. O ironie bine temperată asigură întregului timbrul tonal potrivit, ferindu-l
Dicționarul General al Literaturii Române () [Corola-publishinghouse/Science/287735_a_289064]