227 matches
-
nu vedeam nici o gară; eram În plin câmp, iar În depărtare se zăreau niște dealuri. După câteva minute, se deschide ușa zăbrelita și ni se ordona să ne Îmbrăcam și să coborâm repede, În ordinea În care suntem strigați de caraliul șef al dubei, de pe o listă (adică o nouă verificare). După ce coborâm din vagon, intrăm direct În „dispozitiv” (adică În cordonul de soldați din trupele de securitate, Înarmați că de obicei până-n dinți). În interiorul cordonului dăm cu ochii de trei
Mălin: vestitorul revoluției by Ion N. Oprea () [Corola-publishinghouse/Journalistic/1671_a_3104]
-
titlu din capitolul cărții lui Cezar Zugravu, unde acesta descrie viața de la lagărul ,,Peninsula” - locul unde s-a Întâlnit efectiv cu Alexandru Tăcu (p. 132-135): ,,Era În ziua de 12 iulie 1950, pe la amiază... După ce ni s-a ordonat de caraliii lagărului să coborâm din camioane, am fost iarăși identificați și numărați de vreo câteva ori și În soarele saharian de iulie, așa cum eram, Însetați și Înfometați, am fost Împărțiți pe brigăzi de lucru de căte 60-65 de suflete. Lagărul Începuse
Mălin: vestitorul revoluției by Ion N. Oprea () [Corola-publishinghouse/Journalistic/1671_a_3104]
-
sosirea noastră erau aici peste o mie de oameni veniți din toate Închisorile din țară, unii direct, alții prin pușcăriile de tranzit Jilava sau Văcărești. Toate numărătorile, Împărțirile pe brigăzi, apelurile etc. erau Însoțite de zbierete, țipete și amenințări din partea caraliilor, precum: „Vezi, că te expediez ramburs la Închisoarea de unde ai venit”..., „Uite că În loc de Baltimore ai nimerit la Peninsula”..., (denumirea orașului american era pronunțată de Ghinea după cum se scrie; de unde să știe el, pronunția corectă a urbei cu pricina?!) „Să
Mălin: vestitorul revoluției by Ion N. Oprea () [Corola-publishinghouse/Journalistic/1671_a_3104]
-
la care Ghinea mormăia ceva, si toti, afară de el și Dobrescu, se năpusteau spre noi și Începea numărătoarea; rareori numărul ieșea după primul inventar; de obicei eram ținuți și până la două ore, indiferent de vreme (ploaie, viscol etc.), atunci când socotelile caraliilor se Încăpățânau să nu iasă, mai ales atunci când efectivul lagărului crescuse la 4000, apoi la 6000 și, În sfârșit, la 8000 de oameni În 1952. În câteva zile am făcut cunoștință mai În detaliu cu lagărul, cu activitățile de fiecare
Mălin: vestitorul revoluției by Ion N. Oprea () [Corola-publishinghouse/Journalistic/1671_a_3104]
-
care habar nu aveam cum arată. Pentru un deținut, lucrul cel mai chinuitor era transferul de la o pușcărie la alta sau de la un lagăr la altul, căci nu știai ce te așteaptă la capătul drumului: ce fel de administrație, de caralii și În special ce fel de muncă; alții dintre cei de la Peninsula fuseseră Încolonați și duși pe jos la Capul Midia ori În lagărul de la „Culmea”, iar unii duși cu trenul În lagărul de la Poarta Albă. După vreo trei ore
Mălin: vestitorul revoluției by Ion N. Oprea () [Corola-publishinghouse/Journalistic/1671_a_3104]
-
avut șansa că nici eu și nici domnul Popa să nu „Încasam” nici o lovitură, dar am „Înghițit” multe Înjurături; uzi până la piele și plini de noroi, am mai fost Încă o dată numărați În fața porții lagărului și apoi dați În primire caraliilor din interiorul lui. Pentru repartizarea În bărăci, am fost strigați nominal și luați În primire de câte un brigadier; și așa am ajuns la brigadierul Purice, care cât am stat În acest lagăr s-a purtat omenos cu noi; a
Mălin: vestitorul revoluției by Ion N. Oprea () [Corola-publishinghouse/Journalistic/1671_a_3104]
-
către casă părinteasca, integrarea În societate, după pedepsele vieții, sunt trăite nu de puține ori, asemănător, de către cei hărăziți să aibă soarte apropiate: ,,...În ziua de 27 aprilie 1953, sunt chemat la grefa lagărului și mi se comunică de un caraliu că trebuie să dau În primire chiar În acea zi ce aveam pe inventar (Îmbrăcăminte, Încălțăminte, gamela etc.), deoarece a doua zi urma să fiu eliberat. Înainte de a da În primire hainele vărgate de pușcăriaș și bocancii ce-i primisem
Mălin: vestitorul revoluției by Ion N. Oprea () [Corola-publishinghouse/Journalistic/1671_a_3104]
-
prin munca, partidul ne reda noii societăți, care ne primește cu brațele deschise, pentru a participa la construirea socialismului În țară etc., etc. La terminarea „discursului”, ne-a cerut să-i arătăm biletul de eliberare, după care a zis: „Liberi!” Caraliul a deschis poartă lagărului; noi, mormăind un vag „Bună ziua” (În nici un caz „Să trăiți!”), am ieșit cu toții, Îndreptându-ne spre gară Basarab, situată la câțiva kilometri, pentru a lua primul tren spre București. În gară a trebuit să cumpăr numai
Mălin: vestitorul revoluției by Ion N. Oprea () [Corola-publishinghouse/Journalistic/1671_a_3104]
-
prea lungă și neîngrijită, care Îl face să pară un picuț cam prost, un nas mare, coroiat și ochi alunecoși. Un polițai get-beget șabia a Început să joaciun rol mai activ la masoni. Asta era de fapt o treabă de caraliu În uniformă ordinară, da ne aflam În zonă și mai pierdeam vremea. Unul dintre motto-urile mele despre slujbă e: mai bine să-ți pierzi vremea pe banii vreunui puțoi, decât să și-o piardă vreun puțoi pe ai tăi
[Corola-publishinghouse/Imaginative/2026_a_3351]
-
și de mulți păzit, că și azi ne mirăm cum am realizat materialul, și în exclusivitate. Norocul începătorului, îndrăzneala cunoscătorului, valoarea îndrăznețului. Gestul lui Mitterand de a ne acorda interviul în timp ce tremuram ca luat de friguri cu tot felul de caralii lângă noi, gata să ne împuște la vreun gest necugetat, oprirea lui a însemnat și pentru mine și pentru operatorul Grigore Avram înfruntarea fricii extreme și un efort de concentrare, la întrebări, cum n-am mai avut. Proba de maturitate
Ceauşescu- ... -Băsescu : Mitterand - Snegur - Iliescu - Lucinski - Constantinescu - Regele Mihai I : evocări de reporter by Dumitru V. Marin () [Corola-publishinghouse/Journalistic/500_a_1238]
-
din tren și cădeam ca sacii lângă linia ferată... Ajunși pe coridorul de intrare în penitenciarul Aiud, țin minte, că un preot și Vasile Voiculescu și-au făcut cruce, mulțumind lui Dumnezeu că am scăpat cu viață. Văzându-i, un caraliu l-a pălmuit pe preot, iar pe Voiculescu l-a înjurat, învinuindu-i pe amândoi: „Vă rugați lui Dumnezeu să murim noi ?!” — Să fi fost pe la începutul lunii decembrie 1959, când ușa celulei fu dată în lături și înăuntru își
Academia b?rl?dean? ?i Vasile Voiculescu by Ion N. Oprea () [Corola-publishinghouse/Journalistic/83084_a_84409]
-
mari, c-o să mai vie. Da n-a mai venit. În schimb, un incognito s-a pus În colțu străzii și mă urmărește În mare secret pă peste tot. Știu că matale nu vă lăsați prins În plasa nici la caralii, nici la nime. Salvați-mă, don Isidro, io sunt desperat! — Eu nu-s nici vrăjitor, nici postitor, ca să dezleg ghicitori. Dar n-o să refuz să-ți Întind mâna. Desigur, cu o condiție. Promite-mi că vei ține seama de tot
[Corola-publishinghouse/Imaginative/1894_a_3219]
-
mâncărurile indigeniste din copilăria noastră se dovedesc a fi, În felul lor, neprețuite trouvailles din tezaurul creol, sunt din tot sufletul de acord cu doctorul: pe culmea unei haute cuisine, galul nu recunoaște că ar avea rivali. — Pe 15, doi caralii de la poliția secretă m-au trezit În persoană, i-a dat Înainte Shu T’ung, și m-au invitat să le țin de șase până la solidul Sediu Central. Acolo am aflat ceea ce domniile voastre știți de-acuma; Îngrozit de neașteptata mobilitate
[Corola-publishinghouse/Imaginative/1894_a_3219]
-
mneata, dom’le, tre’ să fii aci pen’ ceva. Iți spun drept că nu știu, repetă posomorât bătrânul. Stăteam și eu cu alții-n față la D.H. Holmes. — Ș-ai șterpelit un portofel, ai? — Nu. L-am ocărât p-un caraliu. — Și cam cum i-ai zis? — Comunis’. — Comnis’! Ăăau! Dac-aș zice eu c-un pulițist d-ăștia e comnis’, m-aș trezi pe loc cu fundu-n Angola. Da’ mi-ar place să zic unei mutre d-ălea că-i comnis
[Corola-publishinghouse/Imaginative/2311_a_3636]
-
era acasă tot timpul, deci acolo nu se putea duce cu ea. — Javră calică, mormăi George. Ridică pachetul mai sus sub braț și constată că mai purta și cartea pe care o luase de la agentul deghizat. Să furi de la un caraliu! Și asta era una bună. Don’șoara Lee îi spusese să-i aducă o carte. George privi titlul: Consolația filozofiei. Cel puțin acum o să aibă o carte. * Santa Battaglia gustă din salata de cartofi, linse lingura și o puse cu
[Corola-publishinghouse/Imaginative/2311_a_3636]
-
pe Regina. Salut! Salut, prințesă! Regina a tras Îndelung din țigara care a stră lucit o clipă ca o bijuterie și nu s-a mai văzut. știți ce, copii, mă bucur să vă văd, dar eu am ceva treabă, știți. Caraliii au și trecut pe-aici astă seară să pipăie fetele și să ia biștarii, așa că... Sigur, sigur, ne mai vedem noi. Cine era? a șoptit Farah. Doamne, Johan. Te rog să nu-mi spui că umbli după prostituate. Prin Întuneric
Map of the Invisible World by Tash AW () [Corola-publishinghouse/Imaginative/1382_a_2891]
-
unghiile tale crăpate și rupte, și spune: Hai să vezi care e noua industrie în plin avânt... Ascensorul oprește la etajul cincizeci, întreaga mansardă închiriată de Lenny, în care două mormane de mușchi în costume cu dungi păzesc o ușă. Caraliilor ăstora le plătești partea lui Lenny, jumate din tot ce câștigi. Unul îți spune numele într-un microfon prins la rever, și ușile sunt deblocate cu un bâzâit puternic. Înăuntru sunteți doar tu, Angelique și Lenny. O să râdeți, dar, oricât
[Corola-publishinghouse/Imaginative/1877_a_3202]
-
l-a aranjat la canal, apoi la Aiud. Până a pățit-o și Teohari: în martie ’52 l-au alungat din ceceu, cu Luca, cu Pauker. A aflat că picase și Tudorache dintr-o bucată de ziar strecurată de un caraliu mai milos. Era și avântul ăla de după Cehoslovacia, cu discursul lui Ceaușescu care înnebunise mapamondul. Chiar și-a spus că dacă-l reabilitează se înscrie și în partid. „Așadar, se veseli Fârtat, s-a furat în anii aceia orice, de la
[Corola-publishinghouse/Imaginative/2143_a_3468]
-
Combinata. Nu se face, totuși, să te afișezi cu una care e așa cum e femeia asta. Nu numai bunică-sa a fost ce-a fost, dar și mă-sa, moașa, ce credeți că făcea? Dacă vă spun...Se târnosea cu caralii în colonia din Baltă și o dăduse la bucătărie. Apoi, când a venit șef acolo căpitanul Brandaburlea, vărul lui dom Cangurașu, cu ecologia, a trecut-o la afișe. Cea că era talentată la pictat și făcea afișe și lozinci de
[Corola-publishinghouse/Imaginative/2143_a_3468]
-
Buni, mai bine să revin la oile noastre, care, să fi avut cu adevărat nas, l-ar fi mirosit pe Traian al nostru Încă de când mai orbecăia prin vamă, Împreună cu cei veniți de la muncă de Afară, din Libia/Siria, iar caraliii dădea iama prin Luxurile și Kenturile din bagajele lor. Numai că, doar când au adulmecat the individual fragrance Tabac Original, ele s-au decis să-și dezlipească fundurile mari de pe canapelele de vinilin albastru pe care Înțepeniseră de trei ore
[Corola-publishinghouse/Imaginative/2331_a_3656]
-
ea În al treisprezecelea ceas să-i spună Musafirului tot ceea ce nimeni n-are de gând să-i spună. Eu sunt fiica lui Buni, ar fi strigat Pisăloaga Casandra, pe mama mea o chema Ana Maria, atât de tare, Încât caralii care scorbeleau haina plină de buzunare a lui Traian, căutându-l de scrisori pentru Europa Liberă, și treceau prin aparatura Roengen lingurile de lemn ale tatei și-ar fi branșat imediat aparatura pe Înregistrare. Iar el Însuși, celebrul profesor, logodnicul
[Corola-publishinghouse/Imaginative/2331_a_3656]
-
sumă impresionantă. — Îmi datorai deja bani dinainte, i-am spus. Despre ce e vorba? Droguri? O datorie la joc? — Bani pentru întreținere! Are legea de partea ei. Am avut o neînțelegere și m-am trezit cu o mașină plină cu caralii care ne-au despărțit. — Stai puțin. Doar mi-ai spus că te mai fuți cu ea. — Da. Fie vorba între noi, e o mare profesionistă. — Nu înțeleg. Păi lucrurile stau cam așa. Porcii spun că îi datorez toți banii ăștia
[Corola-publishinghouse/Imaginative/1876_a_3201]
-
care locuia într-o casă. Într-o zi, trei băieți negri și două capete rase au dat buzna peste ea. Au rupt-o în bătaie, au violat-o și i-au furat toți banii. Când băiatul bătrânei a venit cu caraliii, unul dintre negri mai era încă în pat și dormea. Băiatul avea șaisprezece ani. Fiul avea șaptezeci și doi. Bătrâna avea optzeci și nouă, și locuia de una singură în ogeacul ei... O căpetenie arabă a fost omorâtă. Dintr-o dată, conform unui
[Corola-publishinghouse/Imaginative/1876_a_3201]
-
pe dinăuntru. Fat Paul a trecut pe acolo pentru vătămare corporală, răni încă vizibile și urâte. Eu am petrecut nopți de suferință prin închisorile locale (beție și scandal, tulburarea ordinii publice, opunere de rezistență la arestare și, o dată, atacarea unui caraliu: trei luni cu suspendare). Doar Fat Vince e curat - Gentleman Vince. Și toți tipii ăștia de aicea, cu hainele lor asudate, fraierii ăștia cu nasturi purpurii, cârpacii ăștia încruntați, găinarii ăștia, retardații ăștia violenți, ei sa genul meu. Se descurcă
[Corola-publishinghouse/Imaginative/1876_a_3201]
-
specific volanului. Am împins piciorul până la podea și am trecut fulgerător printr-o intersecție sau două. Probabil că mergeam cu viteză maximă atunci când mașina a încetat să mă urmărească. Pentru că mă depășise. — Vreți să vă dați jos din mașină, domnule? Caraliii, nenorociții de caralii. — Sigur, am spus eu și am coborât. Supărat cum eram, m-am împiedicat și m-am prăvălit pe bordură. Dar m-am ridicat cât se poate de vioi și m-am scuturat, toată ființa mea respirând încrederea
[Corola-publishinghouse/Imaginative/1876_a_3201]